Dimineața în Paris Orașul se trezește
În sunetele clopotelor de la Notre Dame
Pescarii pescuiesc Bucătarii gătesc
În sunetele clopotelor de la Notre Dame
Aceste clopote mari, sună ca tunetul
Clopotele mici sunau lin, ca un psalm
Și unii spun că sufletele orașului trag
clopotele
de la Notre Dame
Ascultă. Sunt minunate, nu?
Atât de multe sunete, atât de multe feluri.
Pentru că ele nu se trag singure.
- Nu? - Nu, prostuțule.
Acolo sus, în turnul întunecat...
Trăiește cel care trage clopotele.
- Cine este această creatură? - Cine?
- Ce este el? - Cum?
- Cum a ajuns să stea acolo? - Cum?
Liniște.
Vă voi spune.
Este povestea...
povestea unui om și a unui monstru.
Întunecată era noaptea când începe povestea
Pe podul Notre Dame Vrei să taci?
- Vom fi prinși! - Taci micuțule.
Patru țigani speriați mergeau cu barca
pe sub podurile de lângă Notre Dame
Patru florini pentru un drum liber spre Paris.
O capcană le-a fost întinsă țiganilor
Și li s-a făcut teama
Din cauza unei figuri care purta atâta metal, cât clopotele
Judecătorul Claude Frollo!
În sunetele clopotelor
de la Notre Dame
Judecătorul Claude Frollo dorea să scape lumea de vicii și păcate
Și vedea corupție peste tot mai puțin în el
Aducându-i pe țigani în fața justiției.
- Tu! Ce ascunzi acolo? - Lucruri furate, fără îndoială.
Ia-i-le.
Ea a fugit!
Sanctuar! Oferiți-ne adăpost!
Un copil?
Un monstru!
- Oprește-te! - A strigat episcopul.
Acesta este tărâm sfânt, demonule. Îl voi trimite în iad, acolo unde îi este locul.
Uite acolo, sângele inocent pe care l-ei vărsat
pe treptele de la Notre Dame
Nu am nici o vină. Ea a fugit. Eu am urmărit-o.
Acum vrei să te pătezi și cu sângele acestui copil
pe treptele de la Notre Dame Conștiința mea este curată.
Te poți amăgi singur
și poți afirma că nu ai un mister
Dar nu poți fugi niciodată
de ceea ce ai făcut sub ochii,
chiar sub ochii
Notre Dame-ului
Și pentru prima dată în viața lui de putere și control
Frollo a simțit un fior de frică în sufletul său imortal.
Ce trebuie să fac?
Să ai grijă de copil și să-l crești ca și cum ar fi al tău...
Cum? Trebuie să am milă de această....
Foarte bine, va trăi în biserică.
- Aici? Unde? - Oriunde.
Ține-l închis ca să nu-l vadă nimeni.
Poate în turnul clopotelor.
Și cine știe? Domnul va găsi o cale.
Poate că într-o zi, această creatură
îmi va fi de folos
Și Frollo i-a dat copilului un nume crud...
un nume care reflecta forma sa.
Quasimodo.
Acum ghicește dacă poți
cântă clopotele de la Notre Dame
Cine este monstrul și cine este omul
cântă clopotele
clopotele
clopotele de la Notre Dame
COCOȘATUL DE LA NOTRE DAME
Bună dimineața.
Va fi astăzi ziua? Ești pregătit să zbori?
Ești sigur? Este o zi bună să încerci.
Dacă eu ar trebui să aleg o zi să zbor, ar fi aceasta.
Festivalul Proștilor.
Va fi amuzant cu circari muzică și dans.
Du-te. Nimeni nu vrea să stea aici pentru totdeauna.
Credeam că nu va mai pleca. Scuip pene de o săptămână.
Asta capeți dacă dormi cu gura deschisă.
Quasi, ce se întâmplă acolo?
- O luptă? Ceață? - Un festival.
- Vrei să spui Festivalul Proștilor? - Bine!
Să curgă vinul și să tăiem brânza.
Este o minunăție să vezi reprezentația în aer liber a țăranilor.
Nimic nu se compara cu privitu de la balcon.
- Da, privitul. - Privește! Un mim.
Ce se întâmplă?
Nu vrei să privești festivalul cu noi?
- Nu înțeleg. - Poate că este bolnav.
Imposibil. De 20 de ani vă ascultă pe voi doi...
și nu s-a îmbolnăvit, nimic nu o va face.
Dar a privi la Festivalul Proștilor...
a fost clipa anului pentru Quasimodo.
Care este farmecul să privești la o petrecere dacă nu poți să participi?
Lăsați-mă în pace! Lăsați-mă în pace hrăpăreților.
El nu este din stâncă, așa ca noi.
Quasi, Ce se întâmplă? Vrei să-i povestești bătrânului Laverne?
Nu prea am chef să privesc festivalul, atâta tot.
Te-ai gândit să te duci acolo?
Sigur, dar locul meu nu este acolo.
Nu sunt normal.
Quasi, Quasi, Quasi.
Te superi? Aș vrea să am o clipă...
cu băiatul, dacă nu vă supărați!
Nu este nimic de făcut în turn. Ce ai de făcut?
- Ai de pictat? - Ca prieten și gardian...
insistăm să te duci la festival.
- Eu? - Nu, Papa.
Bineînțeles că despre tine era vorba!
Va fi o ocazie de a te mai experimenta și tu.
- Vin, femei și cântece. - Ai putea să înveți...
să diferențiezi varietăți de brânză.
Să înveți muzica autohtonă.
- Să-l interpretezi pe Dunk, călugărul! - Quasi, ascultă sfatul unui spectator.
Viața nu este un spectacol pe care trebuie să-l privești.
Dacă te rezumi numai la privit...
viața va trece pe lângă tine.
Ești un om în carne și oase.
Tu faci parte din această arhitectură, nu-i așa, Victor?
Dacă ne lovești, nu ne transformăm în apă? Ne cresc nouă mușchii?
Quasi, ia o tunică și o pereche și o pereche curată de ciorapi...
Mulțumesc de încurajări, dar nu am voie acolo.
- Cum? - Stăpânul meu Frollo.
Da.
Când a spus că-ți interzice să părăsești turnul...
a vrut să spună pentru totdeauna?
Niciodată nu am voie să-l părăsesc. El urăște Festivalul Proștilor.
- Va fi furios dacă-l voi ruga să merg. - Cine spune că va trebui să-l întrebi?
- O, nu. - Te vei furișa....
- Numai pentru o după amiază. - Nu aș putea.
- Și te vei furișa înapoi. - Nu-și va da seama că lipsești.
- Și dacă voi fi prins. - Mai bine îi ceri iertare decât voie.
- Ar putea să mă vadă. - Te poți deghiza.
Numai o dată. Ceea ce Frollo nu știe, nu-l poate răni.
- Ignoră-i extazul. - Uite cine vorbește.
Nimeni nu vrea să rămână aici.
- Ai dreptate. Mă voi duce. - Ura!
- Voi curăța. - Da, domnule!
- Voi coborî scările. - Așa!
Apoi voi păși pe ușă și...
Bună dimineața, Quasimodo.
Bună dimineața, stăpâne.
Dragă băiete, cu cine vorbeai?
Cu...
prietenii mei.
Văd. Și din ce sunt făcuți prietenii tăi, Quasimodo?
Piatră.
Pot vorbi pietrele?
- Nu. - Așa este.
Ești foarte deștept, băiete. Acum, prânzul.
Să repetăm alfabetul?
Da, stăpâne. Mi-ar place.
- Foarte bine. "A"? - Abdomen.
- "B"? - Blasfemie?
- "C"? - Căință.
- "D"? - Diavolesc?
- "E"? - Eternul diavolesc.
- Bine. "F"? - Festival.
- Pardon? - Iertare.
- Ai spus "festival". - Nu!
Te gândești să te duci la festival.
Dar dumneavoastră vă duceți în fiecare an.
Eu sunt o oficialitate publică. Trebuie să mă duc.
Dar nu-mi place.
Hoți, cerșetori, numai nenorociți...
toți amestecați în miros de băutură.
Nu am vrut să te supăr, stăpâne.
Quasimodo, nu poți înțelege?
Când mama ta fără inimă te-a abandonat când erai copii...
altcineva te-ar fi înecat.
Și asta-i mulțumirea pentru că te-am crescut ca pe fiul meu?
Îmi pare rău.
Dragul meu Quasimodo.
Nu știi cum este acolo.
Eu știu.
Lumea este rea
și vicleană
Sunt singurul în care poți avea încredere
Sunt singurul tău prieten
Eu care am grijă de tine, te învăț te hrănesc, te îmbrac
Eu care mă uit la tine fără frică
Cum te pot proteja, băiete dacă pleci de aici
Locul tău este aici
Amintește-ți ce te-am învățat, Quasimodo.
- Ești deformat - Sunt deformat
- Și ești urât - Și sunt urât
Și acestea sunt crime de care lumea nu arată milă
- Nu înțelegi. - Ești singurul care mă aperi.
Acolo te vor privi ca un monstru.
Sunt un monstru.
Acolo te vor urî și își vor bate joc de tine
Numai un monstru
De ce să le invidiezi condiția
Stai aici
- Ai încredere în mine - Am.
- Să-mi fii recunoscător - Sunt
Să faci ce îți spun Mă voi supune
- Și să rămâi aici - Voi rămâne
Ești atât de bun cu mine. Îmi pare rău.
Ești iertător.
Dar nu uita, Quasimodo, acesta este sanctuarul tău.
Sanctuarul meu.
Ești în siguranță în spatele acestor ferestre și a acestor parapeți de stâncă
Privind oamenii de sus
Toată viața mea i-am privit în timp ce eu mă ascund aici
Avid de poveștile lor
Toată viața le-am memorat faptele
Cunoscându-mă așa cum nu mă vor cunoaște ei
Întotdeauna m-am întrebat cum va decurge o zi
Nu deasupra lor
Ci în rândul lor
Și acolo
Trăind sub soare
Oferă-mi numai o zi acolo
Tot ce cer este
Să stau pentru totdeauna
Acolo
unde toți trăiesc
Ce aș da
ce mi-aș dori
să trăiesc o zi
acolo
Acolo printre morari și croitori și nevestele lor
De pe acoperiș îi văd
În fiecare zi strigă și își trăiesc viața
Gândindu-mă la faptul de a fi în locul lor
Dacă aș fi în locul lor
Aș prețui fiecare clipă
acolo
Aș "gusta fiecare dimineață"
acolo
Ca toți oamenii
care umblă liber printre ei
Numai o zi
și jur că voi fi mulțumit
cu partea mea
Nu voi dispera
nu îmi va păsa
Deoarece am petrecut
o zi
acolo
Părăsești pentru puțin orașul...
și schimbă totul.
Scuzați-mă domnilor caut Palatul Justiției.
Puteți.... Cred că nu.
Ce încerci să-mi spui?
Ei se potrivesc.
Stai departe.
Sunt țigani. Ne fură pe față.
De unde ați luat banii?
- Pentru a te informa, i-am câștigat. - Țiganii nu câștigă bani.
- Îi fură. - Nu știi prea multe despre furat.
Scandalagiu?
Poate o zi la răcoare te va liniști.
Înapoi, țiganule!
Achille, stai.
Îmi pare rău. Cal neastâmpărat!
Este chiar imposibil. Nu-l pot duce nicăieri.
Ia-l de pe mine!
Te voi învăța o lecție, țărane!
Ce spuneai, locotenente?
Căpitane!
La comanda dumneavoastră.
Știu că ai multe pe cap da, Palatul Justiției?
Faceți loc pentru căpitan.
Faceți loc căpitanului.
Faceți loc.
Hai băiete. Achille, jos!
- Oprește-te. - Sire?
Ia-o ușor. Fă pauză între biciuiri.
Altfel va muri.
Da, domnule.
Acesta este galantul căpitan Phoebus, întors de la război.
M-am întors la datorie, așa cum ați ordonat.
Faptele tale de vitejie sunt impresionate, Phoebus.
Mă aștept să fii la înălțimea așteptărilor.
Așa va fi. Vă garantez.
Da. Știi ultimul meu căpitan...
m-a dezamăgit.
Nu contează. Sunt sigur că-mi vei aduce oamenii în formă.
Mulțumesc. Este o mare onoare.
Ai sosit la Paris într-o oră întunecată, căpitane.
Voi acționa cu fermitate ca să salvez pe cei cu minte slabă ca să fie păcăliți.
- Păcăliți? - Fii atent, căpitane.
Țiganii. Țiganii încalcă regulile.
Păgânătatea lor influențează instinctele primitive ale oamenilor.
Și trebuie opriți.
Am fost chemat de la război să prind clarvăzători și cititori în palmă?
Adevăratul război, căpitane, este ceea ce vezi în fața ochilor.
De 20 de ani, am grijă de țigani...
unul câte unul.
Și cu toate succesele mele au supraviețuit.
Cred că au un paradis al lor în interiorul orașului.
Un cuib dacă vrei. O numesc curtea Miracolelor.
Ce aveți de gând să faceți?
V-ați făcut punctul de vedere foarte clar.
Îmi placi căpitane. Putem?
Datoria ne cheamă. Ai participat la un festival al țăranilor?
Nu recent.
Va fi educațional pentru tine. Vino.
Veniți cu mic
cu mare
Lăsați-vă războaiele de țesut și scaunele de muls.
Închideți găinile și legați măgarii
Veniți cu mic
cu mare
Închideți biserica și școala
Este ziua în care se încalcă regulile
Alăturați-vă petrecerii
proștilor
O zi în an facem o petrecere aici în oraș
O zi în an întoarcem Parisul cu susul în jos
Fiecare om este un rege și fiecare rege este un clawn
încă o dată este ziua petrecerii
Este o zi în care diavolul din noi este eliberat
Să ne batem joc de îngâmfați și să-i șocăm pe preoți
Totul este cu susul în jos de ziua proștilor
Totul este cu susul în jos
Toată lumea se poartă nebunește
Să pavăm cu aur și să facem buchete cu buruieni
Așa se întâmplă la Festivalul Proștilor
Ești bine?
Nu am vrut. Îmi pare rău.
Ești rănit? Lasă-mă să văd.
- Nu! - Uite.
Vezi? Nu-i nimic rău.
- Încearcă să fii mai atent. - Așa voi face.
Apropos, frumoasă mască.
Bateți tobele și suflați în trompetă.
Să ne alăturăm cerșetorilor și hoților
Torentului din Chartres până la Calais
Pungașii sunt mai nemernici,
Toate acestea pentru că este ziua proștilor
Veniți cu mic
cu mare
Grăbiți-vă, aici este șansa voastră
Priviți misterul și romanța
Veniți cu mic
cu mare
Veniți să vedeți cele mai frumoase fete din Franța
Pregătiții intrarea
Dansatoarei Esmeralda
Dansează
- Uite ce priveliște dezgustătoare. - Da, domnule.
Și acum doamnelor și domnilor, piesa de rezistență!
Momentul pe care l-ați așteptat
știți exact ce urmează
Acum este timpul să vă umflați de râs
când îl vom încorona pe regele Proștilor
Cu toții ne amintim de regele de anul trecut
Deci pregătiți-vă o față urâtă și înspăimântătoare
O față atât de urâtă ca aripa unui gargui
Pentru că cea mai urâtă față va fi regele proștilor
De ce?
Oameni urâți, nu fiți timizi
Curând veți fi strigați Maiestate
Arătați-vă fețele hidoase
Deveniți regele Proștilor
- Aceasta nu este o mască. - Este fața lui!
Este oribil!
Este cel care trage clopotele catedralei de la Notre Dame!
Doamnelor și domnilor, nu intrați în panică.
Am cerut cea mai urâtă față din Paris și iat-o!
Quasimodo, cocoșatul de la Notre Dame!
Toată lumea!
O dată în an
Dăm o petrecere în acest oraș!
- Unde proștii sunt regi - O dată pe an
- Vom transforma Parisul cu susul în jos - Ce rege!
Cea mai urâtă față va fi încoronată
Fetelor, dați-i un sărut
Deoarece nu vom mai avea un rege ca acesta Și în această zi vom face lucruri pe care
pe care nu le facem în restul de 364.
O dată în an ne putem opri acolo unde berea nu se termină niciodată
Și pentru o mică schimbare, papițoii vorbăreți
Și să alegem un rege să-l punem în fruntea
nebunilor
Quasimodo! Quasimodo! Quasimodo!
- Credeți că este urât? Priviți. - Quasimodo! Quasimodo! Quasimodo!
Asta da urâțenie!
Închinați-vă regilor!
Poftă bună!
Unde te duci, cocoșatule?
Petrecerea de abia începe.
Stăpâne!
Te rog, ajută-mă!
Cer permisiunea să opresc barbaritatea.
Așteaptă, căpitane. Are nevoie de o lecție.
Să nu-ți fie frică.
Îmi pare rău.
Nu ar fi trebuit să se întâmple asta.
Țiganca! Vino jos imediat!
Da, maiestate. Imediat ce eliberezi această creatură.
Îți interzic!
Cum încerci să mă sfidezi!
Îl tratezi oribil pe acest băiat așa cum îți tratezi poporul.
Vorbești de justiție, dar tu ești crud cu cei care au nevoie de ajutor.
- Liniște! - Justiție!
Aveți cuvântul meu țiganilor. Veți plăti pentru această insultă.
Atunci se pare că am încoronat prostul care nu trebuie.
Singurul prost pe care îl vezi, ești tu!
Căpitane Phoebus, arestează-i.
Să vedem. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8.
Deci voi sunteți 10 și eu una. Ce poate face o fată?
- Vrăjitorii! - Aici.
- Aici este! - Prindeți-o!
Sunt liber. La naiba.
Ce femeie!
Găsește-o căpitane. O vreau vie.
Da, domnule. Cercetați împrejurimea.
Găsiți-o pe țigancă, dar să n-o răniți.
Îmi pare rău stăpâne. Nu-ți voi mai ieși din cuvânt.
Înapoi.
Vine.
Este atât de hidos.
- Poate acolo. - Tu, acolo.
Mișcați-vă, țăranilor!
Tu!
Ușor. Doar ce m-am ras.
- Chiar așa? Ai uitat un loc. - Bine.
Calmează-te. Acordă-mi o șansă să-mi cer scuze.
Pentru ce?
- De exemplu pentru asta. - Nenorocitule....
Ai grijă. Ești în biserică.
Întotdeauna ești atât de încântătoare sau, trebuie să mă simt norocos?
Lumânări, intimitate, muzică.
Poți să-ți imaginezi un loc mai bun pentru o luptă corp la corp.
Te lupți aproape ca un bărbat.
Ciudat, același lucru voiam să spun despre tine.
Nu crezi că lovești sub centură?
Nu, asta este.
Atins!
Nu știam că ai un copil.
Nu se comportă prea frumos cu soldații.
Am observat. Permite-mi.
Eu sunt Phoebus. Înseamnă "Zeul soarelui."
- Și tu ești? - Este un interogatoriu?
Cred că se numesc prezentări.
- Nu mă vei aresta? - Nu cât timp sunt eu aici.
- Nu ești la fel ca ceilalți soldați. - Mulțumesc.
Deci, dacă nu mă vei aresta ce vrei de la mine?
M-aș mulțumi cu numele tău.
- Esmeralda. - Minunat.
Sună mai bine decât Phoebus.
Bine lucrat. Aresteaz-o.
Cere "sanctuar."
- Spune! - M-ai păcălit.
Aștept, căpitane.
Îmi pare rău. A cerut "sanctuar". Nu pot face nimic.
Atunci târăște-o afară.....
Frollo, n-o va atinge!
Nu te teme. Ministrul Frollo a învățat cu mulți ani în urmă...
să respecte biserica.
Bine.
Mă duc.
Crezi că m-ai învins...
dar sunt un om răbdător...
și țiganii nu se simt bine, între patru pereți.
Ce faci?
Îmi imaginez o frânghie în jurul gâtului tău frumos.
Știu ce îți imaginezi.
Ce intuitivă ești.
Este tipic pentru neamul vostru să alambicați cuvintele...
și să întunecați mintea cu lucruri neortodoxe.
Nu contează.
Ți-ai ales o închisoare minunată.
Dacă pui un picior afară...
ești a mea.
Ordinele lui Frollo. Puneți un paznic la fiecare ușă.
Nu te teme, Djali. Dacă Frollo crede că ne poate ține aici, se înșală.
Nu te pripi, copilă.
Ai creat o mare zarvă la festival.
Nu ar fi înțelept să-l mai înfurii pe Frollo.
Ai văzut ce a făcut acolo, lăsând mulțimea să-l tortureze pe acel băiat.
Am crezut că dat o persoană îl înfruntă, atunci...
Ce au cu oamenii care sunt diferiți?
Nu poți îndrepta singur toate relele lumii.
Nimeni nu te va ajuta, asta este sigur.
Poate că este cineva.
Nu știu dacă mă poți auzi
sau dacă ești acolo
Nu știu dacă poți asculta
rugămințile unei țigănci
Da, știu că sunt un proscris
și nu ar trebui să vorbesc cu tine
Dar îți văd fața și mă întreb
Ai fost vreodată
un proscris
Doamne, ajută-i pe proscriși
Flămând de la naștere
Arată-le milă
Locul lor nu este pe pământ
Doamne, ajută-mi oamenii
Încă ne uităm la tine
Doamne, ajută-i pe proscriși
căci nimeni nu o va face
Îți cer sănătate
Îți cer faimă
Îți cer glorie
în care care să strălucească numele meu
Îți cer dragoste
Pot poseda
Îi cer Domnului și îngerilor săi
Să mă binecuvânteze
Nu cer nimic altceva
Pot continua
dar știu că sunt alții
mai puțin norocoși decât mine
te rog ajută-mi poporul
Pe cei săraci și oropsiți de soartă
Cred că toți suntem
Copiii Domnului
Doamne, ajută-i pe proscriși
Copiii
Domnului
Tu! Clopotarule! Ce cauți aici?
Nu ai creat destule probleme?
Așteaptă.
Vreau să-ți vorbesc.
Uite, are un prieten.
Poate că nu totul a fost în zadar.
- O idilă a dragostei. - Nici cea cu rochie nu arată rău.
- Bravo, Quasi! - Felicitări!
- Nu știam că ești în stare. - Fetele aleargă după tine.
Nu ar trebui să alergi prea repede altfel va scăpa.
Da, știu. Asta...
O lași un pic, apoi învârte-o.
Apoi o lași un pic, apoi o învârți.
- Apoi o lași un pic... - Termină, Hugo.
Este o fată, nu o scrumbie.
Cum te simți.
- Mi-a fost teamă că te pierd. - Da.
Am treabă de făcut.
Mi-a făcut plăcere să te revăd.
Așteaptă!
Îmi pare rău pentru astă după-amiază. Nu știam cine ești.
Nu te-aș fi împins...
niciodată...
pe scenă.
- Ce este acest loc? - Aici trăiesc eu.
Tu ai făcut aceste lucruri?
- Majoritatea. - Este minunat.
Dacă aș putea face aceste lucruri nu aș mai dansa pentru bani.
- Dar dansezi minunat. - Așa îmi pot menține existența.
- Ce-i asta? - Nu, te rog....
Nu am terminat. Trebuie să o pictez.
Este fierăria. Și brutăria!
Ești o persoană surprinzătoare, Quasimodo.
Și să nu menționăm norocoasă. Toată camera această este a ta?
Nu sunt singur. Mai sunt garguiele...
și bineînțeles, clopotele.
- Ai vrea să le vezi? - Bineînțeles. Tu ai vrea, Djali?
Urmează-mă. Ți le voi arăta.
Nu știam că sunt atât de multe.
Aceasta este micuța Sophia. Și Jeane-Marie, Anne-Marie, Louise-Marie.
- Triplete. - Și cine este aceasta?
- Marie cea mare. - Bună!
Te place. Vrei să vezi mai multe?
Ce zici, Djali?
- Am fi încântate. - Bine.
Am păstrat ce era mai frumos pentru final.
Pariez că însuși regele nu are o astfel de priveliște.
Aș putea sta aici pentru totdeauna.
- Ai putea, să știi. - Nu.
- Aici ești în siguranță. - Dar nu sunt liberă.
Țiganilor nu le place să fie închiși.
Dar nu ești ca ceilalți. Tu nu ești rea.
- Cine ți-a spus asta? - Stăpânul meu, Frollo. El m-a crescut.
Cum a putut cineva așa de crud să te crească pe tine?
Crud? O, nu. El m-a salvat.
El m-a primit când ceilalți m-au refuzat. Să știi că sunt un monstru.
- El ți-a spus asta? - Privește-mă.
- Dă-mi mâna. - De ce? -Lasă-mă să mă uit.
Ai o linie a vieții lungă.
Și asta înseamnă că ești timid.
- Este ceva ciudat. - Ce?
- Nu văd nici o.... - Nici o ce?
Nici o linie de monstru. Nici una.
Uită-te la mine. Crezi că sunt rău?
Nu. Ești bună, blândă și....
Și sunt țigancă. Și poate că Frollo se înșeală în privința noastră.
- Ce a spus? - Că Frollo, are nasul lung.
Ți-am spus. Plătește.
- Vai. - Tontule.
Tu m-ai ajutat. Acum este rândul meu să te ajut.
Dar nu este nici o cale de ieșire. Sunt soldați la fiecare ușă.
- Noi nu folosim uși. - Vrei să coborâm?
- Sigur. Tu îl cari pe el, iar noi pe tine. - Bine.
Hai, Djali.
- Gata? - Da.
Nu te teme.
Nu-mi este frică.
- Acum îmi este. - Trucul este să nu te uiți jos.
- Ai mai făcut asta? - Nu.
- Ești un acrobat bun. - Mulțumesc.
- Verifică aleea! - Pe aici.
- Sper că nu te-am speriat. - Nu pentru o clipă.
N-am să te uit niciodată, Esmeralda.
- Vino cu mine. - Cum?
La curtea miracolelor.
- Pleacă de aici. - Nu.
Nu am să mai ies niciodată. Am văzut ce s-a întâmplat astăzi.
Nu. Aici este locul meu.
- Atunci am să te caut eu. - Aici? Dar soldații și Frollo!
- Voi veni pe înserate. - Dar pe înserate...
Strâng mizeria de seară, curăț mănăstirea...
și trag clopotele seara.
Tot ceea ce îți este bine.
Dacă vei avea nevoie de sanctuar, ea îți va arăta drumul.
- Dar cum? - Ține minte...
când o vei purta, vei avea orașul în mână.
- Ține ochii deschiși. - Grăbește-te. Trebuie să mergem.
- Verifică aleea. - Da, domnule.
Nu este nimeni aici.
Verificați strada.
Caut o țigancă. Ai văzut-o?
Ușor!
Fără soldați! Aici este sanctuar! Ieși!
- Așteaptă! Tot ce vreau să fac este.... - Pleacă!
- Nu vreau s-o rănesc. - Pleacă!
Spune-i din partea mea, că nu am vrut să-i întind o cursă...
ci a fost singura posibilitate de a-i salva viața.
Îi vei spune?
- O vei face? - Numai dacă pleci. Acum!
Voi pleca. Vrei să mă pui jos?
Și încă un lucru.
Spune-i Esmeraldei că este foarte norocoasă.
- De ce? - Deoarece are un prieten ca tine.
Acolo este!
- Da! - Minunat! Bravo! Fantastic!
L-ai alungat pe acel bufon cu mare pompon.
Ce tupeu a avut să vină aici, ca să-ți fure fata.
- Fata mea? - Esmeralda.
Păr negru, are o capră, îți amintești?
Eu da. Bravo, iubărețule!
"Iubăreț"? O, nu.
Nu fi modest.
Apreciez ceea ce încercați să faceți.
Dar să nu ne lăsăm păcăliți.
"Cea mai urâtă față din Paris," vă amintiți?
Nu cred că sunt genul ei.
De atâtea ori acolo
Am privit perechi fericite
de îndrăgostiți, plimbându-se prin noapte
Aveau un fel de aulă în jurul lor
Păre a fi lumina Raiului
Știam că nu voi cunoaște
căldura dragostei
Cu toate că îmi doresc din tot sufletul
Nici o față la fel de hidoasă ca a mea
să fie menită pentru o astfel de lumină
Dar deodată un înger mi-a zâmbit
Și mi-a sărutat obrazul
Pot visa că ea
poate avea grijă de mine
Și în timp ce tag clopotele
Turnul meu întunecat pare atât de luminat
Pot jura că este lumină divină
Știți că sunt rău
Sunt mândru
pentru că sunt mai pur
decât cealaltă mulțime vulgară
Spune-mi, Maria
De ce o văd aici dansând
Ochii ei pătrunzători mi-au zguduit sufletul
O simt, o văd
Soarele reflectându-se în părul ei
Mă lasă fără control
Ca focul
Iadului
Acest foc din mine
Această pasiune
Mă îndreaptă spre păcat
Nu este vina mea
Nu trebuie să se dea vina pe mine
Este vina țigăncii Vrăjitoarea care a aprins flama
În fața Domnului, nu este vina mea
A făcut demonul din mine mai puternic
Protejează-mă, Maria
N-o lăsa să mă vrăjească
Nu lăsa ca focul ei să-mi usuce carnea și oasele
Distruge-o pe Esmeralda
Și las-o să guste din flăcările iadului
Sau fă-o să fie a mea și numai a mea
Domnule ministru Frollo, fata a scăpat.
- Cum? - Nu mai este în catedrală.
- A dispărut. - Dar cum?
Nu contează.
Ieși, idiotule. O voi găsi.
O voi găsi chiar dacă va trebui să ard tot Parisul.
Flăcările Iadului Flăcări întunecate
Țiganilor Este rândul vostru
Alegeți-mă pe mine sau veți pieri
Fiți cu mine sau veți arde
Doamne ai milă de ea
Și de mine
Dar va fi a mea
Sau
va
arde
Bună dimineața, sire.
Te simți bine?
Am avut o mică problemă cu focul.
- Văd. Ce ordonați? - Găsiți-o.
10 monede de argint pentru țiganca Esmeralda.
Închide-i.
20 monede de argint pentru țiganca Esmeralda.
Ia-i.
Săracul morar. El nu a făcut rău nimănui.
Frollo a înnebunit.
Am găsit acest talisman țigănesc pe proprietatea dumnevoastră.
Ați adăpostit țigani?
Casa noastră este întotdeauna deschisă călătorilor.
- Milă, stăpâne. - Te pun pe tine și pe familia ta...
sub arest la domiciliu până lucrurile se vor rezolva.
Dacă spui adevărul și ești inocent, atunci nu ai de ce te teme.
Dar suntem inocenți, vă asigur. Nu știm nimic despre acești țigani.
- Ardeți-o. - Cum?
Până nu va mai rămâne nimic.
Acești oameni sunt trădători și trebuie să fie dat un exemplu.
Cu tot respectul, nu am fost antrenat să omor inocenți.
Dar ai fost antrenat să urmezi ordinele.
Lașule.
Sentința pentru insubordonare este moartea.
Păcat. Ai renunțat la o carieră promițătoare.
Considerați-o ca pe o mare onoare.
Prindeți-l! Și nu-mi loviți calul.
Nu vă irosiți săgețile. Lăsați-l să putrezească în grote.
Găsiți fata. O veți face chiar dacă veți da foc întregului oraș.
Am căutat peste tot și nu am dat de ea.
Am împrejmuit catedrala.
Am păzit toate ușile. Nu avea cum să scape.
Decât...
- Nu arată bine. - Este fără speranță.
Îți spun. Pierd în fața unei păsări!
Dar săraca fată.
- Mă tem pentru ce este mai rău. - Știu.
Dar să nu spui nimic să-l supere pe Quasimodo.
- Își face destule griji. - Așa este.
- Ar trebui să luminezi un pic. - Vine.
- Stați calmi. - Nu spuneți nimic.
- Ușor. - Fată de stâncă.
Vreun semn?
Este o cauză pierdută!
Poate fi oriunde! Se poate ascunde într-un trunchi, în închisoare!
- Bine lucrat, Victor. - Nu, are dreptate.
- Ce ai de gând să faci? - Despre ce vorbiți?
Din câte o știu pe Esmeralda, este departe de Frollo...
și ferită de pericole. Crezi?
Când lucrurile vor reveni la normal se va întoarce. Vei vedea.
- Ce te face să fii sigur? - Pentru că te place.
- Întotdeauna am spus că ești drăguț. - Credeam că eu sunt cel drăguț.
Nu, tu ești gras și prost și mai ai o gură mare!
Ce tot spui?
Ascultă-ne, Quasi. Nu ai de ce să te temi.
Da. Ești irezistibil.
Cavalerii în armuri strălucitoare nu sunt genul ei.
Și acei tipi nu reprezintă nimic.
Dar tu ești unic. Privește.
Paris, este orașul îndrăgostiților și este luminos în această seară
Da, pentru că este în foc
Dar tot există dragostea
Undeva acolo în noapte
Inima ei este de asemenea o lumină
Și îl cunosc pe acel tip
de care se pare că s-a îndrăgostit
Și un tip ca tine
Nu a mai cunoscut niciodată
Un tip ca tine nu se întâlnește în fiecare zi
Ai o figură aparte
Pot fi doi ca tine
Nu se poate
Ceilalți tipi
pe care i-ar putea vedea
Toți arată le fel
Ești o surpriză
Din toate unghiurile
Trebuie să-i placă un tip ca tine
Unui tip ca tine
I se acordă mai mult credit credit
Pentru că este sigur că ai
Ceva mai mult Ești plin de ași băiete.
Vezi această față
Și nu o poți uita
Vrei ceva nou Tu ești acela.
Cu siguranță
Toți rămânem uimiți la același Adonis(Narcis)
Dar atunci râvnim la o masă mai bună
Și cum avem forma unui croissant
Nu este nici un dubiu că iubește pe unul ca tine
Cheamă-mă un romantic fără speranță
Dar Quasi, o simt
Ea te dorește
În orice clipă poate intra pe ușă
Pentru că
un tip atât de bun ca tine
Un tip ca tine cu tot ce îi poate dărui
Oricine ar putea să spună de ce te alege
- Pentru că știm cine - Am remarcat fiecare sfoară
Vei trage clopotele
Noi suntem clopotarii
Când va vrea
Și ea te vrea pe tine
Te va descoperi
Pentru că ești un tip pe cinste
Cine nu te-ar iubi
Tu ai totul restul nu au nimic
trebuie să iubească un tip ca tine
Quasi? Quasimodo?
Esmeralda?
Esmeralda, ești bine! Știam că te vei întoarce!
Ai făcut atâtea pentru mine, prietene...
dar îți mai cer o favoare.
Orice.
Acesta este Phoebus. Este rănit și este un fugitiv ca și mine.
Nu mai poate rezista. Știu că aici va fi în siguranță.
Te rog, îl poți ascunde?
Pe aici.
Esmeralda.
Te vei ascunde aici până te pui pe picioare.
Minunat. Aș avea nevoie de ceva de băut.
Da!
Parcă ar fi un vin de Burgundia 1470. Nu a fost un an prea bun.
Această familie îți datorează viața.
Ori ești cel mai brav soldat ori cel mai nebun pe care l-am văzut.
Ex-soldat, îți amintești?
Cum se face că de fiecare dată, când ne întâlnim eu sângerez?
Ești norocos. Acea săgeată aproape că ți-a atins inima.
Nu sunt sigur că nu a făcut-o.
Știam că nu o să am parte
căldura dragostei
Îmi doresc din tot sufletul
Că nici o față hidoasă ca a mea
să fie menită pentru așa ceva
Vine Frollo. Trebuie să pleci.
Repede, urmează-mă. Ia-o prin turnul de sud.
Ai grijă, prietene.
Promite-mi că nu vei lăsa nimic să i se întâmple.
- Promit. - Mulțumesc.
Repede! Trebuie să-l ascundem.
Stăpâne. Nu credeam că ai să vii.
Niciodată nu sunt ocupat să iau masa cu tine, băiete.
Am adus... ceva.
Te neliniștește ceva, Quasimodo?
- Nu! - Dar este.
Știu că este.
Cred... că ascunzi ceva.
Nu stăpâne. Nu este....
Nu prea mănânci.
Este foarte bun. Mulțumesc.
Semințe.
Ce este diferit?
Nimic.
Nu este una nouă? Este bună.
Seamănă cu țiganca.
Știu că ai ajutat-o să fugă!
- Dar eu.... - Și acum tot Paris arde...
din cauza ta!
A fost bună cu mine.
Idiotule! Nu a fost bunătate! A fost o viclenie!
Este o țigancă! Țiganii nu sunt capabili să iubească!
Gândește-te băiete. Gândește-te la mama ta.
Dar ce șansă ar fi avut, un copil bătut de soartă ca tine...
împotriva vicleșugurilor ei?
Nu contează, Quasimodo.
Va ieși din viața noastră.
Ne vom elibera de vrăjile ei malefice.
Nu te va mai tortura.
Ce vrei să spui?
Am aflat unde le este ascunzătoarea, și mâine în zori...
voi ataca cu 1.000 de oameni.
Trebuie să găsim curtea Miracolelor înainte de a se lumina.
Dacă Frollo ajunge primul...
Vii cu mine?
- Nu pot. - Credeam că ești prietenul Esmeraldei.
Frollo este stăpânul meu. Nu pot să-i ies din cuvânt.
Ea te-a apărat. Este un mod ciudat de-ați arăta respectul.
Nu voi sta cu mâinile în sân și să privesc cum Frollo omoară oameni inocenți.
Fă ceea ce crezi că este bine.
Cum? Ce ar trebui să fac?
Du-te și salvez-o pe fată din jarul morții...
și toată lumea te va aclama ca pe un adevărat erou.
Are deja un cavaler în armură și acela nu sunt eu.
Frollo avea dreptate. Frollo avea dreptate deplină.
M-am săturat să par ceea ce nu sunt.
Trebuie să fi înnebunit.
Phoebus! Vin cu tine.
- Mă bucur că te-ai răzgândit. - Nu o fac pentru tine.
- O fac pentru ea. - Știi unde este?
Nu, dar a spus că asta ne va ajuta.
Bine. Minunat. Ce este?
- Nu sunt sigur. - Trebuie să fie un fel de cod.
Poate că este arab. Nu, nu este. Arab. Poate că este din Grecia antică.
"Când o vei purta, vei ține orașul în mână."
- Cum? - Este orașul.
- Ce spui? - Este o hartă.
Vezi. Aici este catedrala și aici râul...
și această stâncă trebuie să fie... Nu am văzut o mapă să arate...
Trăiesc în turn de 20 de ani și cred că știu...
- Am luptat pe patru continente. - Cum arată orașul de sus?
Știu cum arată o hartă și aceasta nu este.
Ba da!
Bine, dacă spui că este o hartă, așa este.
Dar dacă vrem să o găsim pe Esmeralda, trebuie să lucrăm împreună.
- Pace? - Bine.
Îmi pare rău.
Nu, nu îți pare.
- Acesta arată ca simbolul de pe hartă. - Dar ce înseamnă?
Nu sunt sigur. Nu îmi pot da seama...
dar va dura câteva minute să-l traduc.
Da. Sau putem coborî pe aceste scări.
Aceasta este curtea Miracolelor?
Mai degrabă Curtea Glenelor afundate în apa menajeră.
Cred că sunt vechile catacombe.
Ce loc vesel.
Locuri care te fac să vrei să ieși mai des, nu-i așa, Quasi?
Nu eu. Eu doar vrea să o avertizez pe Esmeralda...
și să mă întorc în turn înainte de a mei avea probleme.
Vorbind de probleme, ar fi trebuit să găsim pe cineva.
- Ce vrei să spui? - Știi tu: gărzi, capcane.
Sau o ambuscadă.
Ia te uită. Ce avem aici?
- Trecători! - Spioni!
- Nu suntem spioni! - Trebuie să ascultați...
Nu mă întrerupe.
Sunteți foarte inteligenți să ne descoperiți ascunzătoarea.
Din păcate n-o să mai puteți povesti.
Poate ați auzit de un loc teribil
Unde secăturile Parisului se adună
Poate că ați auzit de acel loc mitic numit curtea Miracolelor
- Sunteți acolo. - Unde ologi pot merge.
Și orbii pot vedea
Dar morții nu merg
Deci nu vei mai fi pe aici ca să povestești ce ai văzut
Avem metode pentru spioni și iscoade
Ca albinele, protejându-și stupul
Aici este curtea Miracolelor
Unde este un miracol dacă ieși afară viu
Adunați-vă. Va fi o spânzurătoare pe cinste în această seară.
Este o dublă execuție. Niște spioni ai lui Frollo.
Și nu orice spioni.
Căpitanul gărzilor sale și cocoșatul său loial.
Justiția este ascuțită la curtea Miracolelor
Eu sunt și avocat și judecător
La noi totul se termină repede
Pentru că sentința este amuzantă
Aveți o ultimă dorință?
Asta spun toți.
- Tot ce am văzut este evident - Așteaptă! Obiectez.
- Se respinge! - Obiectez!
Liniște!
Vă găsim inocenți
Care este cea mai mare crimă
Deci veți fi spânzurați
Opriți-vă!
Nu sunt spioni. Sunt prietenii mei.
- De ce nu au spus așa? - Am spus.
Acesta este soldatul care a salvat familia morarului...
și Quasimodo m-a ajutat să scap de la catedrală.
Am venit să vă avertizăm. Vine Frollo! A spus că vă știe ascunzătoarea...
și va ataca la răsărit cu 1000 de oameni.
Să nu pierdem timpul. Să plecăm imediat.
Ați riscat enorm să veniți aici.
Poate că nu pare dar vă suntem recunoscători.
Nu trebuie să-mi mulțumești mie, ci lui Quasimodo.
Fără ajutorul lui nu te-aș fi găsit.
Și nici eu.
După 20 de ani de căutări...
curtea Miracolelor este a mea.
Dragă Quasimodo.
Întotdeauna am știut că-mi vei fi de folos.
- Nu. - Despre ce vorbești?
- Ei m-au îndrumat spre tine. - Minți.
Și uite pe cine am mai prins.
Căpitanul Phoebus, întors dintre morți.
Un alt "miracol", fără dubii.
Voi remedia asta.
Va fi un mic foc, mâine în piață...
și sunteți cu toții invitați.
- Închideți-i. - Stăpâne, te rog, nu.
Nu.
Duceți-l înapoi în turn. Și asigurați-vă că stă acolo.
Prizoniera, Esmeralda, a fost găsită vinovată pentru vrăjitorie.
Sentința este: moartea!
Este inocentă!
Timpul a sosit, țiganco. Te găsești între stâncă și abis.
Chiar și acum nu este prea târziu.
Te pot salva de flăcări, de această lume și de cealaltă.
Alege: pe mine sau... focul.
Țiganca, Esmeralda, a refuzat să se dezică.
Vrăjitoarea cea rea a pus pe sufletul fiecărui cetățean din Paris...
într-un pericol eminent.
- Hai, Quasi. Trezește-te! - Prietenii tăi sunt acolo.
- Este vina mea. - Trebuie să rupi lanțurile.
Nu pot. Am încercat. Ce diferență ar face?
- Dar nu-l poți lăsa pe Frollo să învingă! - A făcut-o deja.
Renunți? Asta-i tot?
Nu lanțurile te împiedică, Quasimodo.
Lăsați-mă singur.
Bine, Quasi. Te vom lăsa singur.
Oricum noi suntem făcuți din stâncă.
Te credeam mai puternic.
Pentru justiție, pentru Paris...
și pentru salvarea ei, este datoria mea sacră...
să trimit acest demon...
acolo unde îi este locul.
Nu!
Quasimodo!
Sanctuar!
- Căpitane. - Domnule?
Asediați catedrala.
Nu te teme. Aici vei fi în siguranță.
Atacați!
Înapoi, lașilor!
Luați acel buștean. Spargeți ușa.
În sfârșit singuri.
Locuitori ai Parisului!
Frollo ne-a persecutat destul.
Și acum a declarat război chiar Notre Dame-ului!
Vom permite asta?
Cred că a sosit cavaleria. Acela nu este... Feeble?
- Doofus. - Phoebus!
Îmi pare rău.
Mai tare!
Sunt liber!
La naiba!
Pregătiți, armați, foc!
Ești sigur că așa funcționează?
Pentru mine merge.
Achille, stai.
Luați-l de pe mine!
Zburați, frumoasele mele!
Pune mai multă forță!
Frollo, ai înnebunit?
Nu voi tolera un asediu asupra casei Domnului!
Liniște, prostule!
Cocoșatul și cu mine avem o afacere neterminată.
Și de data aceasta nu vei interveni.
Am reușit, Esmeralda! I-am învins!
Vino să vezi.
Esmeralda, trezește-te. Ești în siguranță.
Esmeralda?
O, nu.
- Ai omorât-o. - Oribilă așa cum este, dar este datoria mea.
Sper că mă poți ierta.
Calmează-te, Quasimodo.
Știu că doare, dar acum este momentul...
să punem capăt suferinței tale.
Acum!
- Ascultă-mă, Quasimodo. - Nu! Tu să mă asculți!
Toată viața mea mi-ai spus că lumea este un loc întunecat și crud.
Dar acum se pare că singurele lucruri întunecate și crude sunt oameni ca tine.
- Quasimodo? - Esmeralda!
- Trăiește. - Nu!
Pleci așa de repede?
Priviți acolo sus.
Ține-te!
Ar fi trebuit să știu că ți-ai fi riscat viața s-o salvezi pe țigancă...
așa cum mama ta a încercat să te salveze.
- Cum? - Acum îți voi face...
ce ar fi trebuit să-ți fac cu 20 de ani în urmă!
Stai un pic.
Și EL îi va pedepsi pe cei slabi...
și îi va arunca în flăcările iadului!
Quasimodo! Quasi!
Nu!
Trei urale...
pentru Quasimodo!
Aceasta este ghicitoarea
Cântă clopotele de la Notre Dame
Ce face un monstru și cine un om
Cântă clopotele
Oricare le-ar fi înclinarea poți să simți cum te vrăjesc
Bogații și cântecul prevestitor
al clopotelor
de la Notre
Dame
Voi migrați vreodată?
Traducerea și adaptarea: AMC
Sincronizarea și corectarea: muLineZu